AGATHA RAISIN – PRIVATDETEKTIV
Jag börjar ångra att de hängde upp klockorna igen.
–Vad försöker de spela? –Vi har en vadslagning i butiken.
Vi tror att det är Jay–Z med Rihanna.
De borde be mig bli klockringare. Jag är väldigt musikalisk.
De försöker nog spela "All People That on Earth Do Dwell".
–Vem spelar? Quasimodo? –Fem stycken Quasimodo.
Okej, sluta. Tack. Jättebra, allihop.
Är det inte för ambitiöst för nybörjare, Amanda?
–Biskopen lär uppskatta det. –Är biskopen döv?
Jag hörde klockorna ringa som barn. Det blir perfekt.
Titta inte upp när du drar i repet, Agatha.
Känn balansen precis som när du släpper på kopplingen i en bil.
–Du måste förbättra din rytm. –Jag är känd för min rytm.
Jag fick tre barn genom att använda min rytm.
Det här är en annan typ av rytm.
–Hur går det, mitt herrskap? –Väldigt bra, tack.
Kan du titta på oss och säga vad du tycker?
Okej. Är vi redo?
Redo nummer två. Släpper sopranen...nu.
–Du är inte snabb nog, Sarah. –Jo.
Nej, det var du inte.
Jez har nog rätt. Du var lite långsam, Sarah.
Du var tvungen att kritisera mig. Gör det själv.
Ett, två, tre, vila, vila.
Ett, två...
Vad tittar du på?
Jag kom för att rasa mot den hemska kvinnan. Amanda Ballard!
Hon tjatar om min brist på musikalitet.
Hon har tagit över kvinnokommittén, samlar in pengar–
–försöker göra livet i byn perfekt–
–och beter sig som ett helgon.
–Är hon för mycket med Jez? –Ja! De är alltid tillsammans.
Sätt dig så fixar jag en kopp te.
Det är stort att biskopen kommer hit. Jag borde hjälpa honom, inte hon.
Unga änkor som hon borde förbjudas.
–Kan vi prata om att vi hatar henne? –Jag tycker faktiskt om henne.
Jag ska rida med henne imorgon så att jag kan lära känna henne.
Säg till Jez att inte vara så mycket med henne.
Det har jag! Han går inte med på det.
Klockorna är betalda–
–men jag är orolig för hur vi ska betala för fönstren i sakristian.
–Jag vet inte vad vi ska göra. –Det löser sig nog.
Nu ber vi.
Där är du, ju. Det här är Samson.
Vad fin han är.
Klarar jag av honom? Jag har aldrig ridit.
Samson är min.
–Du får rida Snip. –Snip.
Steph hjälper mig i stallet.
–Var hittade du Steph? –Hon var min bästa vän i skolan.
Hon var på avgiftning–
–och sen frågade hon om hon fick bo här och hjälpa till i stallet.
Det är trevligt med sällskap. Det har känts tomt sen min man dog.
–Hur dog han? –Hjärtinfarkt.
Han var mycket äldre än jag. Det kom plötsligt.
Kommer du att gifta dig igen?
Alla tror det, men jag letar inte efter en man.
Kvinnor vaktar sina män, men jag skulle aldrig förstöra ett äktenskap.
Det hände mina föräldrar.
–Det är en synd att göra det. –En synd?
Jag tycker det.
Jag ställer kollektlådan i sakristian.
Jag låser efter mig.
Jag vill testringa den ljusa sopranen.
Klockorna! Klockorna! Klockorna!
Nu har hon fått fnatt.
Vi skulle inte öva ikväll.
Vill du följa med? Vi saknar en.
–Jag vill inte ringa i klockor. –Bill gör det.
Den ringer ganska enformigt.
Vad är det för fel på den?
Hej, Amanda. Förlåt att jag är sen.
–Finns det nån lysknapp här? –Det är läskigt, mamma.
Det är riktigt läskigt.
–Amanda? –Jag vill gå härifrån, mamma.
Håll mig i handen.
Amanda?
Titta inte.
Vad är det? Vad har hänt?
Vilket hemskt sätt att dö på.
–Har Gemma ringt polisen? –Ja.
–Vad är det? –Ett avskedsbrev.
"Allt är outhärdligt. Jag har åkt till pappa."
Stackars Amanda.
Hon mådde bra när hon ringde i klockorna.
Anade du det här? Du kände henne bra.
–Vad betyder det? –Ni var vänner.
–Pratade hon om sin pappa? –Nej.
–Varför skulle hon begå självmord? –Folk gör det när de är nere.
Hon var inte nere. Jag träffade henne imorse. Vi hade mycket gemensamt.
Hon kom hit för att få ett perfekt liv.
–Hon var inte som du. –Jo.
Hon hade inga barn. Hon var singel och tillgänglig.
–Närmade sig medelåldern. –Du närmar dig inte medelåldern.
Där har du varit i flera år.
–Hej. –Hej. Du är Snips vän.
–Får vi komma in? –Nej.
–Polisen vill prata med dig. –Jag öppnar inte dörren för dem.
–Amandas död måste ha upprört dig. –Ja. Hon var min bästa vän.
Har hon gjort nåt sånt tidigare? Försökt begå självmord?
Hon verkade inte vara den typen.
Du kände henne inte. Hon var väldigt labil.
Du har nog fel. Jag tror att hon...
Kan vi hjälpa dig med nåt?
Det här är Gemma. Jag heter Agatha. Jag lämnar mitt nummer.
–Vad är nycklarna till? –Vill du hjälpa till? Börja mocka.
Nycklarna går till huset och till stallet.
–Kom. –Vänta lite. Vart ska du?
–Jag ska snoka runt. –Vi får inte göra det.
Vad gör den här?
Den måste ha kostat en förmögenhet.
Hon sa att hon beställde den igår.
–Vad säger det oss? –Inte mycket.
Vilken kvinna beställer en ny sadel–
–och tar livet av sig innan hon hinner prova den?
Ingen kvinna jag känner.
Hon beställde den några timmar innan hon dog.
Hon blickade framåt.
Hon tänkte inte begå självmord.
–Vad letar vi efter? –Bevis på...
...att hon hade en affär med Jez Bloxby.
Sarah trodde nog att de hade det.
–Skulle han ha dödat henne? –Vi får se vad vi hittar.
–Varför viskar vi? –Jag vet inte.
Hennes barndom verkar ha varit perfekt.
–Gå inte igenom henne saker. –Varför tror du att vi är här?
Det var en lång "att göra"–lista för nån som ska ta livet av sig.
–Vem är Amanda Marlowe? –Hennes flicknamn?
Titta på alla räkningar.
Hon måste ha haft tio till femton kreditkort.
–Nån kommer...! –Göm dig fort.
Vem är det?
Hon fick pengar varje månad från en advokat.
–Inte från ett försäkringsbolag. –Och?
Det får bara frånskilda, inte änkor.
Tror du att hennes man är i livet?
Han går mot skrivbordet.
Det är Jez.
Nej, nej, nej.
Du började inte på rätt ställe, Mary.
–Agatha ska dra innan hon börjar. –Då får hon vänta länge.
Tack för det, Gemma.
Vi kanske kan prova nåt enklare.
–Kan vi inte bara ge upp? –Nej.
Pastor Bloxby gjorde en stor sak av–
–att sälja marken bakom präst– gården för att bekosta klockorna.
Klockorna är skälet till att biskopen håller konfirmationen här.
–Hej! –Var har du varit?
Besökt församlingsmedlemmar. Mrs Mansfield mår inte bra.
–Inte hos Amanda? –Varför skulle jag åka dit?
–Nån såg dig. –Jag vet inte vad du pratar om.
Det känns som om jag inte känner dig.
Först Amanda och nu ljuger du. Vad är det som pågår?
–Vad letade du efter hos henne? –Jag var inte där!
–Hittade ni Amandas närmaste anhörig? –Ja. Hennes man.
–Var hon inte änka? –Det var vad hon sa till alla.
Hennes liv var baserat på lögner.
–Vem var han? –John Marlowe. En advokat i Bristol.
Han är mycket äldre än hon.
Ni anar inte hur många skulder hon hade. Hon var illa ute.
Undra på att hon var nere.
–Vad fick du veta om hennes pappa? –Han var finansman. Teddy Ballard.
Han hängde sig när hon var tjugoett.
Självmord går ofta i familjen.
Ska vi gå ut i trädgården?
Kommer du, James?
–Vi måste utreda det här dödsfallet. –Nej, det måste vi inte.
–Jag tror att det var mord. –Avskedsbrevet skrevs av henne.
–Hur vet du det? –Jag kände igen hennes handstil.
–Hon hade det jobbigare än vi trodde. –Jag tror inte det.
Kom nu, James. Det är underbart härute.
Jag tänker inte leka detektiv med dig igen, Agatha.
Den är identisk. Han har rätt.
–Hallå? –Roy, raring.
–Vad vill du, Aggie? –Att du kollar en sak åt mig.
Skaffa en ny personlig assistent.
Nej, hon ska ha rufsigt hår. Det ska vara snofsig grunge.
Jag vill att du kollar upp Teddy Ballard.
Han var finansman och tog sitt liv för tolv år sen.
Du är redan nyfiken på varför jag vill veta det.
Jag måste ta det här.
Han kan vara kopplad till ett suspekt dödsfall.
–Vad sa du att han hette? –Teddy Ballard.
–Jag älskar dig, Roy. –Och jag hatar mig själv.
Och jag måste lägga på. Hej då. Vad sa jag om håret?
Du tror att det var jag. Alla tror att jag dödade henne.
Det gjorde jag inte! Det gjorde jag inte!
Vad ska hända med mig nu? Hon var min enda vän.
Vi sätter oss. Vi sätter oss.
–Varför är du här? –För att få veta mer om Amanda.
Visste du att hennes man fortfarande lever?
–Hur var han? –Jag vet inte. Vi träffades aldrig.
MARLOWE & TYLDESLEY ADVOKATBYRÅ
Du är snäll som hjälper mig med det här.
Följ med mig. Mr Marlowe tar emot er nu.
Tack.
Vi har valt psalmen "All People That On Earth Do Well" till begravningen.
Vi undrar om det fanns nån annan psalm som hon tyckte om.
Det blir säkert bra.
Jag betalar gärna för begravningen, men jag vill inte anordna den.
–Kommer du på begravningen? –Vi hade ingen bra relation.
Det passar sig inte att jag går.
Varför var den inte bra?
Kan vi få en lista på hennes vänner i Bristol?
Hon hade inga vänner när hon flyttade.
Ni vet inte att Amanda var en lögnare.
Manipulativ och lömsk.
–Varför gifte du dig med henne? –Det angår oss inte.
Man får inte veta sanningen om ens fru förrän efteråt.
Man faller för personen som de utger sig för att vara.
Det är inte deras riktiga jag.
–Vem var den riktiga Amanda? –En prinsessa.
Hon ville leva ett priviligierat liv, men hon ville inte betala för det.
Hon bröt kontakten med folk–
–som inte längre passade in i hennes perfekta liv.
Alla man pratar med beskriver Amanda på olika sätt.
Jag vet inte. "Manipulativ och lömsk" låter rätt i mina öron.
–Visste Jez hur hon var, tro? –Han vet nog mer än han säger.
Tror du att de hade en affär?
Jag menar bara att alla män är kräk. Det är bara så det är.
Han är inte sån. Han är pressad eftersom biskopen ska komma.
Tror du att han hade nåt med hennes död att göra?
Nej.
Nej, jag kan inte tänka så.
Men han letade efter nåt i hennes hus.
Han var den sista som såg henne i livet.
Och du vet att han undanhåller nåt. Jag säger bara det.
Jag trodde aldrig att vi skulle komma fram.
–God eftermiddag, ers nåd. –Jag är lite stel.
Jag har inte varit här sen de byggde den där hemska kringfartsleden.
Ni minns säkert kanik Gibbons.
Jag glömmer alltid bort honom. Han har ingen närvaro.
Men han doftar gott.
Det kan man inte säga om de andra kanikerna i katedralen.
Hur många ska konfirmeras ikväll?
–Tre, ers nåd. De bor alla i byn. –Det kommer att gå på ett kick.
Förra veckan i Bristol hade jag 53 stycken.
Det drog ut på tiden och jag missade "Game of Thrones".
Vad fint att se klocktornet restaurerat.
Fast jag vet inte hur det såg ut förut.
Sarah har ordnat med te i prästgården.
Jag hoppas att vi har så det räcker. Jag räknade inte med er.
Tänk inte på honom. Han är här för att jobba.
–De har upptäckt... Vad heter det? –Oegentligheter.
Oegentligheter med kontona när ni sålde marken.
Det är säkert inget, såvida ni inte har stulit pengar.
Nån kommer hit och tittar igenom kvittona.
–Det är jag som gör det, ers nåd. –Vem?
Jag glömmer alltid dig.
Fortsätt. Biskopen älskar oss.
–Varför ser alla förvånade ut? –Det låter inte så illa.
Kör. Vad har du hittat?
Teddy Ballard var en superrik finansman.
Han hade en dotter, Amanda, som hade en förgylld barndom.
Hon gick på fina skolor som hade stall till hästarna.
Men Teddy hade ett hjärta. Alla säger att han var ett helgon.
Han var kristen och han tog livet av sig när företaget gick omkull.
–Var han deprimerad? –Nej. Pank.
Hans välgörenhetsorganisationer gick i konkurs.
Amanda förlorade allt över en natt.
Inom tre månader gifte hon sig med pappas vän, John Marlowe.
Han har inte dåligt med pengar.
–Vet ni vad vi behöver nu? –En öl?
En moodboard.
–Barndomshem. –Vilket ställe.
–Berätta om avskedsbrevet. –Det var ett avskedsbrev.
–Skrivet på? –Fint papper.
–Skrivet med? –En penna.
–Låg pennan i klocktornet? –Nej.
Såg ni pennan när ni bröt er in i hennes hus?
–Nej. –Där var gott om tuschpennor.
Pennan är inte viktig.
–Sätt tillbaka den. –Det är Agathas moodboard.
Det är allas moodboard. Vi kläcker idéer.
Jag sätter den där.
Har ni tjafsat klart? Kom och titta på det här.
–Vem är det? –Teddy Ballard.
Det verkar som om Teddy Ballard–
–startade skolor i Ghana för föräldralösa barn–
–vars föräldrar dog i inbördeskriget.
Han betalade för skolorna, men kyrkan drev dem.
De smarta barnen kom till England och studerade här.
Kan det vara pastor Bloxby som barn?
I så fall kände han redan Amanda.
–Tack, Jeremy. –Ers nåd.
Ers nåd.
Sa du avvikelse?
–Låser du? –Självklart.
–Vart ska du? –Jag är trött.
–Sarah? –Ja.
Du är det bästa som har hänt mig. Bara så att du vet.
–Jag känner likadant. –Det tror jag inte.
Jo, Jez.
När jag träffade dig var du den vackraste mannen jag hade sett.
–Klok och snäll. –Jag är inte mannen du vill ha.
–Du är mannen jag vill ha. –Jag går och tar ett bad.
Jez var den sista som såg henne i livet.
–Ja, det stämmer. –Han hade tillfälle.
Han kanske dödade henne och fick det att se ut som självmord.
Ingen går säker här.
MÖRDARE
Jez? Kan du svara, Jez?
–Carsely prästgård. –Mrs Bloxby.
–Biskop Parsons. –Är din man ledig imorgon bitti?
Han kan nog åka till katedralen. Vad gäller det?
Vi hittade mystiska avvikelser i rapporten.
–Kan vi säga klockan elva? –Okej.
Jez? Ligger du i badet?
Jez är borta. Han tog bilen och försvann.
Vi måste nog ringa polisen angående Jez.
Han kände Amanda innan hon flyttade hit.
Hennes pappa hade en skola för flyktingar i Afrika.
Visste du det?
Jag visste att han var ett krigsbarn. Varför sa han inget om henne?
Kanske för att han dödade henne?
Jag vet att min man inte är kapabel till mord.
–Varför försvann han då? –Han har nog stulit pengar.
Det fanns avvikelser med mark– försäljningen. Biskopen vet om det.
Jag vill att han kommer tillbaka innan han gör nåt dumt.
–Vad letar vi efter? –En grön Golf.
P368 PYU.
–Vi har hittat den. –Var?
Det står Bristol på busshållplatsen.
Jez.
–Herregud. Förlåt, förlåt, förlåt. –Det gör inget.
Vad du än har gjort så löser vi det.
Amanda kom till Carsley på grund av mig.
Vi hade inte sett på 20 år.
Hon behövde pengar och kom på idén att sälja marken.
Det var väl bra? Det skulle väl hjälpa kyrkan?
–Hon tog en fjärdedel av pengarna. –Varför lät du henne göra det?
Annars skulle hon berätta för Sarah vem jag egentligen är.
Mina föräldrar avrättades under slutet av kriget.
–De var bra människor. –Nej, de var inte bra människor.
Det sa jag till dig och till alla andra.
När jag kom hit bytte jag namn.
Amanda kände till det.
Hon visste att mina föräldrar var hemska människor.
De slogs för regeringen, inte för rebellerna.
De torterade och mördade oskyldiga.
De var ökända. Alla i Ghana visste vilka de var.
Alla blev lättade när de avrättades.
Jag ljög för dig...om vem jag var och om vilka mina föräldrar var.
Jag ljög för alla.
Jag älskar dig, Jez. Inte din familj.
Varför begick Amanda självmord?
Biskopen skulle få reda på vad som hände med pengarna.
De var oss på spåren och jag hade inte dolt det bra.
Letade du efter kontona i hennes hus?
Nej, efter mappen från barnhemmet som hon sa att hon hade.
Om du var ansvarig för kontona kunde hon ha lagt skulden på dig.
Hon visste din hemlighet.
Hon kanske inte klarade av att bli påkommen.
Nej, hon hade Jez i sitt våld. Hon hade låtit honom åka dit.
–Du kände henne inte. –Jo.
Dagen hon dog var hon inte självmordsbenägen.
AMANDA BALLARD DÖD 14 JULI
Och mitt i livet vi befinner oss i döden.
Från vem söker vi undsättning, om inte från dig, Herre.
Av jord är du kommen. Jord skall du åter bli.
Jesus Kristus skall väcka dig på den yttersta dagen. Amen.
Amen.
Hallå? Ursäkta mig.
–Är du receptionisten från Bristol? –Ja.
–Var du vän med Amanda? –Nej, vi var snarare rivaler.
Jag trodde aldrig att jag skulle förstöra nåns äktenskap.
Eller orsaka så mycket smärta.
–Du hade en affär med hennes man. –Jag är inte stolt över det.
Vi älskar varann. Vi ska gifta oss.
–Vet John att du är här? –Han beter sig som när de var gifta.
Han blev arg när hon gjorde av med hans pengar.
Hon flyttade poolen i trädgården utan att berätta det för honom.
Hon köpte bilar, hästar och shopping– resor till Milano och New York.
Han visste inte att hon var sån före bröllopet.
Känner man nån utan och innan kanske man inte gifter sig.
–Bill? –Vad gör du här?
Jag ska träffa Steph i husvagnen.
–Vad har hänt? –Nån bröt sig in under begravningen.
De kunde ha visat respekt och väntat en dag. Inbrottstjuvar saknar moral.
–Vad tog de? –Laptopparna.
Men de gick igenom arbetsrummet.
Polisman? Polisarbetet väntar.
Gå härifrån. Jag sa att jag inte dödade henne.
Steph, jag kan...
Får jag komma in? Jag vill bara prata.
Mandys ex kontaktade mig när jag var på avgiftning.
Han skulle ge mig det jag behövde om jag spionerade på henne.
–Varför då? –Hon visste nåt om honom.
Nån skum markaffär som han skulle tjäna en förmögenhet på.
Han försökte köpa sig fri, men när jag sa att hon hade sagt–
–att hon skulle pressa honom på pengar resten av livet–
–måste han ha flippat ut.
Han betalade mig för hennes laptoppar och sa åt mig att försvinna.
Vad fanns på laptopparna?
På laptopparna fanns hundratals mejl om en landaffär.
De skulle expandera en flygplats med skattebetalarnas pengar.
Men han hade köpt marken i hemlighet...
–...och försökte driva upp priset. –Det är olagligt.
–Det kan man få fängelse för. –Hon använde det som utpressning.
Det kvittade att hon hade skulder. Pengarna var på väg.
Hon begick väl självmord med tanke på avskedsbrevet?
Det smärtar mig att säga det, men Roy hade nog rätt om pennan.
Hon använde bara tuschpennor, men brevet var skrivet med bläckpenna.
–Vem kan förfalska namnteckningar? –Ingen. De är unika.
Jag kan förfalska Aggies.
Jag skrev brev när hon ville att de skulle vara personliga.
Jag tror att John Marlowe skrev brevet.
Han hade fina pennor och fint papper.
–Vad gör vi nu? –Ni två ska få honom att erkänna.
–Vi? –Han vet redan vem jag är.
Högteknologiska hörsnäckor. Jag hör allt.
Stoppa in dem.
–Det är bara ännu en dum idé. –Jag hörde det.
Bronssvärd till Danny. Vi är inne i byggnaden.
Kan jag hjälpa er?
–Hej. –Hej.
–Får vi tala med John Marlowe? –Han sitter i möten hela dagen.
–Vad gäller saken? –Hans exfru och Portishead flygplats.
–Köpet av hans exfru. –Och Portishead flygplats.
Hans exfru och köpet av Portishead flygplats.
Ett ögonblick.
–Bra jobbat. –Vi klarade det.
Den här vägen.
Tack, Tracey.
–Vad gäller saken? –Vi var vänner till Amanda.
Innan hon dog gav hon oss en minnessticka med mejl–
–som binder dig till en bluffaffär angående Portishead flygplats.
–Ser han skyldig ut? –Var tyst.
Jag har inte sagt nåt.
Gå härifrån innan jag ringer polisen.
–Säg åt honom att ringa polisen. –Ring polisen.
–Vilka mejl? –"Den 5 april 2014."
–Den 5 april 2014. Minns du det? –Nej.
–"Till näringsministern." –Då mejlade du kyrkoherden.
–Näringsministern. –"Ägarna vill ha minst 16 miljoner."
"Jag föreslår att ni går med på det."
Du stödde det utgångspriset.
Du var säljaren. Du köpte marken två månader tidigare.
Vad gör han?
–Jag ska hämta en pensionär! –Vad vill ni?
Hämta en pensionär.
Det gör vi senare. Nu vill vi ha det du skulle ge Amanda.
–Det du dödade henne för. –Briljant, Gem.
–Du hade fått nog av henne. –Men hon hade dig i sitt våld.
–Precis som du har. –Precis som jag har.
Hota med att ringa polisen.
–Vad gör du? –Ringer polisen.
När du insåg att hon inte skulle sluta kräva pengar–
–åkte du till Carsley och dödade henne när hon var ensam i kyrkan.
Okej. Jag tänker inte åka in på grund av henne.
Om ni lovar det så kan vi komma överens.
–Få honom att erkänna. –Det är lite sent nu.
Hon tänkte inte sluta. Jag var tvungen att döda henne.
Jag var tvungen att göra nåt.
–Var det ett erkännande? –Det lät så.
–Det var det nog. Gå därifrån. –Vi måste gå nu. Hej då.
–Spring. –Jag springer.
Jag ringer polisen.
Sänk huvudet.
Vi ses på stationen.
Bra jobbat.
Det är en fällande rapport, pastor Bloxby.
Har du nåt att säga om saken?
–Vart ska du? –På avgiftning.
Mamma betalar för det.
–Var ska du ställa din...? –Hos min mamma.
–Lycka till. –Tack, Agatha.
Två, tre, fyra. Två, tre, fyra.
Hur gick det?
Biskopen pratade med polisen och advokaterna.
De är överens om att jag utsattes för utpressning–
–och de tänker inte gå vidare med det.
Om såna nyheter inte kräver klockornas klämtningar–
–vet jag inte vad som gör det.
Redo nummer två.
Släpper sopranen...nu.
Text: Hanna Hagström www.sdimedia.com